Berätta inte ett ord för någon.
Man ska vara varsam med vem man säger vad till.
Den avdankade barfota-muppen!
Maggan sa ett ord för mycket och miste värdshusets enda gäster.
Men min lilla pojk fick de tillbaka.
Skål!
Tjelmetje har fallit i klorna på onda krafter.
Och Ristin har hamnat i onåd hos Saajvoefolket.
Nej! Ristin! Ristin!
Ristin! Ristin!
Ristin, jag går inte förrän du kommer tillbaka ur den här dumma källan.
Jag vet inte vad jag ska göra. Hur ska jag hitta Tjelmetje?
Är du hungrig, flicka?
Aahka Stina hade aldrig förlåtit dig om du lurat mig att äta.
Jag blir fast för alltid.
Hoppas din syster hittar Tjelmetje snart, så du inte hungrar ihjäl.
Snälla, låt mig hjälpa Aila.
Du blir kvar här i Saajvoe tills din syster har uppfyllt sitt löfte.
Flickan är starkare än du tror.
Lusse Lelle, lusse Lelle, elva nätter före jul
Lusse Lelle, lusse... Där är du ju, Aila. Vad bra!
Kom!
Glad lucia!
Vi ska ha luciarajd för mat-Olle och Rebecca.
Var är Ristin? Det har väl inte hänt nåt?
–Skolan lussar på ålderdomshemmet. –Varför är inte du där?
–Jag har feber. –Feber?
Sluta! Jag går och lägger mig.
Den är äkta!
Det här är den största gavmolit som nånsin har hittats.
Varsågod. Det var inte så lätt.
Jag kanske borde ha lite ersättning för sveda och värk?
Att slåss med björn ingår inte i ditt arbete. Det gjorde du på din fritid.
Kolla in det här i stället!
Ta-daa! När kristallpengarna börjar flöda in–
–då är det den här lilla godingen som äntligen blir verklighet.
Lena Arena!
–Ska den heta Lena Arena? –Om hundra år kommer folk att säga:
"Lena Britén var ett kommunalråd med visioner!"
"Nån som verkligen gjorde nåt för bygden."
Ska du köpa den där för den där? Jag trodde vi skulle ge den till Sire.
Antaris, fjället är en hög med pengar.
Och det här...
Det här är nyckeln till bankvalvet.
/LUCIASÅNGEN PÅ SYDSAMISKA/
–Jättesuperfint! –Var är Olle?
/MUSIK/ Stäng av den där.
–Jag tänkte liva upp tystnaden lite. –Stäng av den.
–Vi ska inte störa. –Det är ju ingen här.
Inga människor, men det bor ju fler i naturen.
Jamen, skulle vi inte slöjda en kniv?
Slöjden börjar ju i skogen. Vi är här för att du ska förstå materialet.
–Och vad gjorde du där? –Frågade om lov.
Men jag tror faktiskt inte det. Inte i dag.
–Så trädet kommunicerade det? –Jo.
Otroligt. Vilken respekt för materialet, för naturen.
–Att människor... –Vi kollar där borta.
/AVLÄGSNA SNYFTNINGAR/
–Du kan vänta här. –Jaha.
Aila, vad gör du här?
Hur är det, gumman? Ska inte du vara i skolan?
Jag letar efter en sak, men jag hittar den inte nånstans.
Vad har du tappat?
Inget särskilt.
Men du...
...följ med, så får vi prata om det.
Aila klarar det inte utan mig, och då blir jag fast här.
–Precis som du i vår värld. –Och som Bienna.
Bienna? Din aehtjie och aahka pratade om honom förut. Vem är det?
Bienna är aehtjies storebror.
Han försvann i människovärlden när de var små.
Hade Sire en till son?
Aahka vill inte att vi pratar om honom.
Hon saknar honom.
/SIRE JOJKAR/
Gavmofjäll på 1970-talet. Kommunen har stora planer.
En gruva för gavmolit.
Det hårdaste material man nånsin har träffat på.
Fullständigt okrossbart.
Här ser du borrhålen, gruvschakten, pumparna för grundvatten.
Men nån satte sig på tvären.
–Polisen. –Stina Gaavmoe!
Hon ledde ju strejker och viftade med plakat.
Just det.
Hon sa att fjället är heligt.
Men att bygga skidbacke gick tydligen bra. Så kommunen gav upp alltihop.
Stina Gaavmoe vann.
Men det var väl bara pyttegavmolit man hittade?
Inte nu längre.
Nu har vi ju bevis på att det finns stora gavmoliter på fjället.
–Ska du dra i gång gruveriet? –Nej, absolut inte.
Jag har en mycket bättre plan.
Ge tillbaka Tjelmetje till Sire, så hon blir glad...
...väl?
–Hjälper vattnet mot hungern? –Lite.
Oj! Det är som att den vibrerar. Pulserar.
Jag känner inget.
För mig är det som att den lever.
–Vänta! Tjidtjie får inte se mig. –Va?
–Vi pratar mer sen, då. –Ja.
Nämen, halloj! Hur har ni haft det?
Wow, wow, wow. Alltså, din bror, vilken människa! Och vilken kunskap!
Och skogen, alla träden. Det har varit fantastiskt, faktiskt.
Det säger du? Hur fantastiskt då?
–Pratar vi tio av tio? –Jaha...
Jaee, men...sju...
Åtta?
–Nio av tio. Fantastiskt. –Jamen, det räcker för mig.
–Då vill jag att du gör ett inlägg. –Njaae...nej...
Om jag gör det, hur vet jag att ni inte bara skiter i vårt samarbete?
Jag kräver att få bo här gratis hela december–
–och få göra klart min kniv.
–Men först: inlägg. –Okej.
Då går jag...och gör ett inlägg.
Jag vet inte vad du gjorde, men du gjorde det!
Jag är inte alls lika hungrig längre. Det är som att jag får kraft av den.
Det är markens kraft. Faamoe.
Det är sånt man känner när man har gåvan.
Din aahka hade den, och du har den.
Det där är ett av dina kraftföremål. Håll hårt i det.
Men...varför är jag här, egentligen?
Sire tror att Aila kämpar hårdare för att hitta Tjelmetje–
–om det är enda sättet att få dig tillbaka.
–Men Aila behöver mig. –Du måste lita på din åabpa.
–Du har nåt ännu viktigare att göra. –Viktigare än att hitta Tjelmetje?
Även om vi hittar Tjelmetje–
–står fjället utan beskyddare i människornas värld.
Fjället behöver dig, Ristin.
Du har krafter, starka krafter.
Och jag kan visa dig hur du ska använda dem.
Textning: Ulrika Jansson Båving Svensk Medietext för SVT